Heri? -U redu je, ne mogu da spavam.
Postoji priča o grčkim bogovima.
Bilo im je dosadno pa su stvorili Ijude.
Ali im je još uvek bilo dosadno, pa su stvorili Ijubav.
Onda im više nije bilo dosadno,
pa su pokušali da sami probaju Ijubav.
I napokon su stvorili smejanje da bi je podneli.
Heri? -Šta radiš daleko od "Džitersa"?
Uzeo sam slobodno popodne.
Imam igru softobala ovde danas. Dušo, upoznaj prof. Stivensona.
Heri, ovo je Ketrin. - Drago mi je.
- On je stalna mušterija u kafiću.
Deluje veoma odlučno. - Nemate pojma koliko.
Čekaj na bacanje, dušo. Eto je. Bravo, napred.
Ni ne razmišIjaj o tome.
Nije loše? -Nije. -Zamahni. Kreći!
Nemoj reći da te nisam upozorila.
Istina je, ako se bavite sportom
trebalo bi da nosite dugačke pantalone
nego kratke šorceve? -Jer smo zgodne.
To je bila odlična igra. -Hvala. - Pridruži nam se.
Da. -Zašto da ne? - Puna si atlicizma.
Ja sam Dženi. -Ketrin.
- Bredli Smit, ja sam njena druga polovina.
Ovo je Heri Stivenson. - Drago mi je.
Koliko ste u braku? -Šest godina i nešto sitno.
Idem da stavim nešto novca u džuboks, sačuvaćete mi mesto?
Naravno.
Zdravo.
Ne verujem u to. Izvinite.
Čuješ tu pesmu? To je pesma od Dženi za Ketrin.
Heri? Kakva je bila šetnja, propustila sam nešto?
Osvežavajući povetarac, utakmicu softbola i dve žene
kako se zaljubljuju. - Jedna u drugu?
Jedna je udata.
Smešno je to što niko to nije
primetio, čak ni muž, udaljen pola metra.
Žao mi što sam to propustila. - Verujem da će biti i njemu.
Zove se Bredli Smit, išao je u školu sa Aronom.
Dobro jutro, profesore.
Gde je Bredli? -Javio se, možda će kasniti jutros.
Nemoj viriti. -Neću. - Evo, spremna?
Bože, zaboravi. Nema šanse da ulazim unutra. -Ovo je važno.
Zašto radiš ovo? -Ne možeš prolazitikroz život bojeći se
kučića. -Mogu, mrzim pse, ujedaju.
- Neće te ujesti, u kavezima su.
Baš me briga. -Samo zakorači, pogledaćemo unutra i ako se
unervoziš, vratićemo se.
Vidiš kako su neodoljivi? Pozdravi se.
Zdravo, Otise.
Otis? -Izgleda kao Otis.
Sofi, zar nisi slatka?
Gordone, ne budi tužan, neko će te uzeti. Rendale, ne radi to.
Ovaj je Bredli. Bredli, upoznaj Bredlija.
Taj pas izgleda baš kao ja. - Zar se tvoja žena ne boji pasa?
Ne više. izlečila se. Mislim da je želela da mi pošalje podsvesnu
poruku, mislim da mi je govorila
da je želela tog psa koga je nazvala
po meni kao poklon, možda za rođendan. -Znam to. Šta misliš?
Mislim da bih bio obazriv. - Treba nam pas, govorim joj
da nam treba dete, a ona govori da nije spremna.
Ako uzmeš psa, govoriš joj da je poznaješ bolje nego što ona
poznaje samu sebe. -Pa?
Bolje bi ti bilo da si u pravu.
Hoću da se odvezem tamo i uzmem mališu pre nekog drugog.
Samo uradi to. -Misliš?
- Verovatno ćeš to uraditi jednom.
Heri? -Zašto mene pitaš kada si se već odlučio?
Da li vam je potreban radnik?
- Jeste, mislim, ako je tebi u redu.
Imate li iskustva u ovom poslu? - Ne. -Nisam ni ja imao kada sam
počinjao. -Volite li kafu? - Ne mnogo. -Naučiće da je voli.
Zašto ovde? -Ne znam, osetila sam harmonična previranja ovde.
U pravu je, i ja sam osetio isto. - U redu.
Bolje zaposli devojku ili ćeš izgubiti
Oskara, a ako njega izgubiš
nikada nećeš ući u glavno društvo u gradu da bi uzeo psa.
Primljena si. Ključevi? -Hvala.
Da? Zdravo.
Ponekada ne znate da ste prešli meru dok se ne nađete
na drugoj strani.
Tada je već kasno. - Dobro si? -Jesam.
Nemoj biti nervozna. - Ko to kaže?
Mora da je čudno biti u braku i biti strejt i odjednom misliti
na ženu. -Ko kaže da...? - Vidi ti se u očima.
Prelepim velikim smeđim očima. Imaćemo divno veče.
Ketrin i Dženi, Dženi i Ketrin.
Ime? -Kloi Farla. - Kloi?
Pravilno se govori Kloe, ali se naturalizovalo. -Stvarno?
Kloe, stvarno si lepa, da li ti je
to neko nekada rekao?
Mislim da plašim momke, jer sam tako napeta. -Za mene ne treba
da brineš. -Stvarno? -Stvarno.
To je drugi put ove nedelje. - Koje su šanse?
Nisu opet valjda dve žene?
- Klasično ovaj put, Romeo i Julija.
Sreli su se pogledima i sudbina im je bila zapečaćena, život
ni jednom više neće biti isti. - Ne zaljubljuj mi se.
Prekasno, draga, već jesam. - Jesi li razgovarao sa dekanom?
Ako ćeš da se vratiš predavanjima
sledećeg semestra, moraš da mu kažeš.
Svestan sam toga.
Svaki odnos ima savršen dan. - Da. Kako to misliš?
To je dan koji se, kada gledaš godine unazad, ističe od drugih.
Ne zato što si dobio na lotou, već
savršen prosečan dan.
Danas je bio takav dan.
Izvini. Zdravo.
Znam. I ja tebe.
Ovo bi trebalo da je zanimljivo. Molim te, Egi. -Bredli?
Treba da mi ga sačuvaš do petka, Ketinog rođendana.
Ketrin se boji pasa. -Ne više. Vodio sam je u štenaru.
Zar se i ne radi o tome u vezama,
porevazilaženje najvećih strahova.
Zove se Bredli mlađi. - Zašto ga ne bi kupila sama?
Ne, pametna... -Bili, ujka Bredli je ovde, doveo je prijatelja.
Samo do petka.
Pogledaj to, potpuno su se iselili.
- Nikada nisam čula takvu vrisku.
Radnici su joj rekli da umukne ili
će baciti sve stvari na ulicu.
Sećaš se kada su se doselili,
mislio sam da nisam video srećniji
par. -Šta sam ti rekla? To je kuća,
ukleta je. -Nisu kuće uklete, već Ijudi.
Džokej si? -Bio sam, to je bilo davno. To je moja mama, pobegla
je kada sam bio u srednjoj. Šiš ju je oterao. -Šiš?
Moj otac, tako ga zovemo. Da ti ispričam. Vozi đubretarac
i kada dođe kući, pomisli na mamu i postane sav kao posran.
Tvoje? -Mama mi je kao klincu dala. -Spavaš sa njima?
Da, zar je to loše?
Bivši džokej, narkoman koji
spava sa medama, viđala sam i gore.
Zašto misliš da sam narkoman? - Šta je bilo, kokain?
Ekstazi, heroin?
Zašto si prekinuo? -Zašto misliš da sam prekinuo?
Dobro, trava, provalništvo. - Veoma dobro.
Jednom sam sanjao kada sam bio pod dejstvom da je tu afrički
majmun koji mi je svašta pričao u
uvo. Rekao mi je da ću umreti
mlad ako se ne očistim. Izašao
sam na ulicu i video gomilu đubreta.
Kada sam se tog jutra probudio, otišao sam na svoj prvi sastanak.
To je bilo pre sedam meseci i dve nedelje. Imam svoj čip.
Uplašio sam te? -Većina narkomana,
čak i da ne počne ponovo, nije bitno
već je prekasno, gotovi su. Trajni zombiji.
Ima i onih i pored svega što su
uradili, povrate se, postanu bolji
Ijudi, kao da i nikada nisu koristili.
To si ti.
Gde je wc? -Niz hodnik.
Sranje! -Do đavola, vodi svoju devojku iz sobe, Oskare.
Skloni se, jebo te. - Čuješ li me, ja vodim ovu kuću?
Da izađemo kroz prozor? - Ne, izlazimo odakle smo ušli.
Oskare? -Spremna si?
Zdravo, gospođice. -Drago mi je, zovem se Kloe.
Ne dolazi u ovu kuću ukoliko te ja
ne pozovem. Ti si nevolja za koju
ne mogu da odgovaram. Čuješ li me?
Ne boj se, on je zli kučkin sin. To ne mogu biti i ja.
Zaštitiću te od bilo čega.
Bredli, treba da razgovaramo. - Sačekaj malo.
To je veoma slatko.
Srećan rođendan, dušo.
To je pas. -To je onaj pas, to je
Bredli mlađi, pas koga si izabrala.
Ali ja mrzim pse, i ti to znaš. - Ne mrziš, ti ih voliš.
Rekla bih bilo šta da izađem iz
one prostorije. Ne želim prokletog psa
i znaš to, ali si mi ipak kupio jednog
jer ti... jer ti nemaš pojma ko sam ja.
Mogu da budem i nevidljiva. Koje su mi boje oči? Šta?!
Koje boje? -Zelene. - Smeđe su. Isuse, ti si umetnik.
Ima malo zelenkaste boje. Žurimo sa psom. -Ne radi se samo o psu,
niti o očima, već u svemu, ne mogu ovo više ni dan.
Odlaziš? -Sada ništa ne propuštaš?
Kuda ideš?
Sećaš se one žene koju si pozvao za naš sto?
Ona što te sredila? -Nisam ja ona koju je sredila.
Ali ti to ne bi ni primetio jer ti je
glava nabijena u dupe.
Prijateljice ste? - Zbogom, Bredli.
Ako Ketrin treba da bude sa ženom, neka bude tako, ali
stalno mislim o tome da sam možda ja uzrokovao to nekako.
Da se zauvek odrekne muškaraca.
Nikada je nisam varao, nisam lagao.
Redovno smo vodili Ijubav.
Zaljubila se, to je sve. Jednom je
bila u braku a u drugom nalazila se
osoba ispred nje koju nije mogla
da ignoriše koliko god se trudila.
Kako znaš to? -Bio sam tu kada su se upoznale. I ti si bio.
Pokušaj da se koncentrišeš na
mala zadovoljstva. - Kao na primer?
Nije na meni da kažem. - Imam kosu.
To je početak.
Imam ovo mesto. -Najbolji espreso.
Imam malog psa. -Verni saputnik.
Stvarno mi je žao, ne mogu da ti vratim psa, zadržaćemo ga.
To je moj pas. -Ne više, vezao se za nas, ime mu je Skanbo.
Čekaj, dogovorili smo se. -To je bilo onda, a ovo je sada, tako mi
žao, ali Bili voli psa i mi ga volimo.
Ne govori mi o Ijubavi.
Žena me je ostavila zbog druge
žene, sam sam, želim psa, treba mi.
Bredli? -Srce mi se slama. Mislim da je Ketrin sebična kučka,
treba da odeš pravo u štenaru i
uzmeš drugog psa. -Dogovorili smo se!
Nije pravosnažan. - Treba mi taj
pas, govorimo o mojoj stabilnosti.
Stvarno mi je žao, ali kao Bilijevoj
majci, odgovornost mi je prvo
prema njemu. Srećno. -Ne! Egi?!
Zdravo, Bredli, šta ti radiš ovde?
Tako si mi nedostajao.
Ujka Bredli? -Zdravo, kako si, dođi. Hoću da popričamo.
Mama nije ovde. -Znam, ali ne znam da li si čuo, ali tvoja ujna
Ketrin je otišla tamo gde nije dozvoiljeno momcima i sam sam.
Potreban mi je Bredli mlađi. -Ko? - Bankers. -Ko je to?
Bingo, pas, treba mi ovaj pas. - Ali, on je moj.
Znam i jednom kada odrasteš, razgovaraćemo o prirodi dogovora.
Sada, pogledaj ovo, želim da odeš
i kupiš novog psa. -Ali to nije dovoljno.
Jeste. -Nije.
Sa tim možeš kupiti konja. - Još uvek nije dovoljno.
Bili? -Mama?!
Da li su to kola ujka Bredlija?
U novinama je pisalo da će večeras
biti kiša meteora.
Pa? -Ovo je najbolje mesto za gledanje.
Znaš da bogati Ijudi imaju velike hodnike ispred vrata.
I stavljaju one stare satove. - Misliš na foaje? -Baš tako.
Zamisli Oskara u budućnosti i dolazim kući sa bilo kog kul
posla koji odlučim da radim. - A ja? -Ti si u kući.
Živimo zajedno? -Naravno da živimo zajedno. -Kakva kuća?
Velika, idem ka poštanskom sandučetu i imamo ogromne račune.
Zubar, hipoteka, struja, čovek koji te gleda u oči.. -Oftamolog?
Ti si u foajeu i gledaš kroz prozor
i vidiš me, gledaš mi lice.
Delujem li uplašeno? -Ne, deluješ srećno. -Znaš li zašto?
Zato što mogu platiti te račune, imamo gomilu novca i ne bojim
se ičega.
Tvoj red.
Moj red na šta? -Za budućnost, zatvori oči, šta vidiš?
Ništa. -Samo pogledaj.
U foajeu vidim sto i stepenice. - Odlično.
Idem uz stepenice. -Idi na vrh. -Uskoro...
Šta je na vrhu tih stepenica? - Deca, toliko da ne mogu da ih
prebrojim. Naša deca. -Nadao sam se da ćeš reći to.
Stvarno? -Rekao sam ti, ne bojim se ničega.
Čovek koji živi sam je kralj samoće,
nažalost i kralj veoma malo uteha.
Bredli je pogledao iznad svojih novina i shvatio da nema nikoga
pored njega.
Heri, mislim da je vreme da nastavim
sa životom, da ostavim prošlost iza sebe.
To je pozitivan korak. Moram da idem.
Zdravo. -Zdravo. -Veliku crnu kafu za poneti.
Mislim da vas nisam ranije video ovde. -Verovatno. -Izvolite.
Hvala. -Tražite da kupite kuču?
- Zapravo sam prodala jednu. A vi?
Šta a ja? -Ne tražite da kupite kuću? -Možda da iznajmim.
Sedite. -U redu.
Koliko spavaćih soba?
- Dve, jedna za mene i jedna za studio,
nekada slikam. -U redu.
Imam mesto koje je savršeno, samo je ukleto sa ženske strane.
Lezbejka je. Moja bivša žena me je ostavila zbog druge žene.
Shvatam. Sranje! -Sredićemo to. Ovo se često dešava.
Rekli su da će biti velika oluja, ali im ja nisam verovala.
Izgleda da je to pod kontrolom. - Mislite?
Mogu li da zapalim? -Da, ali sam čuo da su loše po zdravlje.
Ne, ove su organskog porekla.
- To su one koje leče rak? -Baš tako.
Pametni ste. -Ne prema mojoj bivšoj.
Ona kaže da mi je glava u dupetu
toliko da je nisam ni video. - Da li je bila u pravu?
Bojim se da jeste. - Vi ste iskreni
tip?
Dajen Kroše. -Bredli Smit.
Bilo je fino pričati sa tobom, ali
moram da budem negde. Pozovi me.
Dejvide, ovo vino je odlično, hoćeš čašu? To je bilo brzo.
Jeste. -Moraš da budeš negde? - Moram da idem, zdravo.
Imaš sastanak? -Karenina kola su u servisu, moram da pokupim sina,
imam 10 minuta da prešišam grad. - Utorak, doneću još bolje vino,
ručak, obećavam. Stvarno mi je žao.
Ne mogu. -Kako to misliš? - Imam zakazano da pokažem kuću.
Ne možeš da promeniš to? - To je neko koga sam upoznala,
Bredli Smit, vodi kafić koji se zove
"Džiters". Može jedino tada.
U redu, zvaću te sutra. Zdravo.
Zašto si to rekla?
Kako si, Oskare?
Do đavola! Jebena kučka!
Dobro jutro. -Dušo, ovo ne ide. Moraćete da nađete svoj stan.
Radim na tome. Ne možemo ništa da priuštimo.
Znam kako ti i Oskar možete da zaradite nešto.
Izvoli. -Hvala.
Hvala.
Treba mi savet. -Svakako.
Oskar i ja pokušavamo da radimo i možemo da zaradimo oko
hiljadu dolara, ako naruče. - Slepi Ijudi hoće.
Da uradimo to? -Nisi mi rekla šta ti misliš o tome.
Mislite da to radimo samo zbog novca, ali nije tako.
Šta je bilo? Šta nije u redu?
Danas me je jedna devojka pitala za savet, pokušava da odluči
da li ona i njen dečko treba da
snime pornić. -Nadam se da si joj rekao ne.
Nisam, pokušao sam da joj dam perspektivu.
Postavljao sam joj sokratska pitanja,
kako treba da sama odluči.
Na isti način sam razgovarao sa Aronom. -Dušo?
Šta da nisam? Da sam zauzeo tvrđi stav. Šta bi bilo da sam
mu rekao da je ovo u redu, a ovo je pogrešno. On mi nije bio
učenik, on mi je bio sin.
Pogledaj me. Heri, molim te. Bio si divan otac.
Ništa nisi mogao da uradiš da ga sprečiš. -Ne znaš to.
Ne znamo šta je moglo da bude. Zar ne?
O, Heri...
Dopada ti se? To je ono što si tražio, jedna soba i studio.
Ali važno je da upamtiš... - Važno je da li si se sinoć lepo
provela. -Verovatno jesam.
- Šta je to? -Uvek se lepo provedemo.
Zašto se nikada nisi udala? - Možemo li da radimo na ovome.
Vlasnik će uzeti drugu hipoteku
što znači... -Nisi upoznala nikoga
divnog kao što sam ja?
Hoćeš li kupiti kuću ili me samo zavlačiš?
Savršena je. Stvarno. Uzeću je.
Ozbiljan si? -Bože, stvarno ću kupiti ovu kuću.
Dopada mi se, savršena je za tebe.
Jesam li ti rekao koliko sam
zahvalan što si ušetala u moj život.
Našao bi kuću, pre ili kasnije. - Nisam na to mislio.
To je sve, narode.
Bilo je divno. -To je odvratna navika.
Kakav ti je dečko? - Zabavan, hvala na pitanju.
Moram da uradim nešto. Da vidim tog tipa.
Nije glup ili bezobziran. Nije blesav,
ili nasilan, ili dosadan.
Ne oblači se loše, nije nezaposlen,
i nije da nije zgodan.
Nedostatak diskvalifikacija je retka i divna stvar.
Jesam li pomenula, nije ni oženjen.
To me usrećuje, da te vidim da ponovo radiš.
Mislila sam da radiš na knjizi. - To je samo pismo.
Produžuješ svoje bolovanje? - Trajno. -Mislila sam da...
Predomislio sam se. Mislim da im nisam od neke pomoći sada.
Ne budi smešan, to su samo
deca. -Razlog više da im se sklonim.
Treba ti pomoć? - Ne hvala.
Kako si to platila?
Prodaješ moje stvari? - Nisam lopov.
Gde je moj jastuk? -Koji?
Žena mi ga je dala, u Atlantik sitiju.
Ne znam o čemu pričate.
Prozreo sam te. -Kunem se da
nikada nisam uzela ništa iz vaše kuće.
Osim Oskara, a on nije vaš.
Lepo lice, bilo bi šteta rasporiti ga.
Samo napred, idete u zatvor
do kraja svog jebenog života.
Vidimo se kasnije.
Imaš lepe stvari.
Ima li koga? -Heri, šta ti radiš ovde?
Stigao sam pre 28 godina i
nisam nikada otišao. Živim pored vas. -Ovde? -Da.
To je fantastično. -Kako to nismo shvatili? -Ne znam. dešavalo se
i čudnije. Poklon za useljenje. - Značiće Kris u frižideru.
Dobro je i za vrata. - Dušo, upoznaj nekoga.
Ne mogu da verujem, divna je ulica i komšiluk.
Moram nešto da ti kažem. Ova kuća ima istoriju.
Godinama smo gledali mlade, srećne parove kako se
useljavaju i pre nego što shvatiš hvataju se za gušu i za nedelje
ili mesece, iseljavaju se, odvojeno.
To se dogodilo tri puta za redom.
Ja sam čovek logike, mislim da je
to slučajnost. Ali, Ester, moja žena,
misli da ovde postoje natprirodne sile, misli da je kuća ukleta.
Zdravo. -Ovo je profesor Heri Stivenson. -Drago mi je.
Lepši ste i nego što sam mislio. Kako je moguće da niste u vezi?
Imam neverovatno visoke standarde.
Mislite da je kuća ukleta?
Moja žena misli. -To je u redu, ne bojimo se duhova.
Šta se dogodilo, videla si snimatelja,
šta je rekao? -Polako.
To je sve? 240$? -Niko ga ne naručuje. -Kako to misliš?
Nije dovoljno vruć. -Šta?! - To je on rekao.
Sasvim je vruć, i ti si rekla. - Da, ali ja sam devojčica.
Kaže da ste previše zaljubljeni, smejete se i tako.
Kada je u pitanju pornić to je davljenje.
- Ovo nije dovoljno za kuću sa foajeom.
Svi imamo snove, ali ne pokazujemo
sise. -Reci prijatelju da je seronja.
Deb? -Zdravo, ostavila sam
bicikl na ulici, hoće li biti sigurno.
Da, tarot čitanje 12$, čitanje sa dlana 12$, garantovano
predviđanje budućnosti 20$.
Ne može se dobiti budućnost za džabe. -Šta ti želiš da znaš?
Imam dečka, Oskara. -Zgodan dečko, onaj pravi?
Počećemo sa čitanjem dlana, sedi tamo.
Kada je Oskar nastavio dalje? - Mislite umro? On je dobro.
Pitaćemo karte.
Videla sam i bolje karte. Važno je posmatrati budućnost na
najfiniji način. - Želim istinu.
- Njegova budućnost nije tako dobra.
Pošto ti nisam videla toliko budućnosti, vraćam ti nešto.
Svrati da ručaš sa Oskarom, dopašće mu se to.
Ako ga stvarno voliš... drugi ne mogu održavati druge u životu.
Veruj mi.
Oskare?! Oskare, probudi se.
Šta je bilo? -Evo ti čizburgeri. - Sanjao sam ih.
Oženi me. -Molim? - Hajde da se venčamo.
Stvarno? Naravno da hoću.
Žao joj je što ne može da bude ovde, piše ugovor.
Jedva čeka da te upozna. - Videla sam da je baš zgodna.
Ne znam šta vidi u meni. - Verovatno unutrašnja lepota.
Ili besplatna kafa. Osećam se kao najsrećniji čovek.
Tako je pametna i tako seksi i potpuno nepredvidljiva.
Kao da živim sa divljom životinjom.
Nije ni bitno.
Dejvide?
Bredli me je pitao da se udam za
njega. -Udaješ se za tipa sa kafom?
Šta si rekla? Kako si se izvukla? - Nisam, rekla sam "da".
Kako to misliš? Udaćeš se za njega?!
Rasturićeš tog tipa. To radiš finim momcima. -Nisam toliko zla.
Mi smo isti, zli smo. - Sa Bredlijem
nisam takva, sa njim sa dobra.
Ako si tako dobra, šta radiš ovde sa mnom? -Seksamo se, to radimo.
Seksamo se i pijemo vino.
U redu, ako ćeš da se udaš za njega, što ne pokušaš da budeš
samo sa njim. -Ti si onaj sa burmom,
nisam ja. -To nije isto.
Jeste. -Nije, ući ćeš u brak
iako nisi ni pokušala da mu budeš verna.
Ja sam bio veran Karen 11 jebenih
godina, tom braku sam dao sve što imam.
Isuse. -Šta mu daješ? - Dosta mi je ovoga.
Voliš li ga? -Smatram da ga mogu voleti.
Nisam te to pitao, da li ga voliš?
Ne znam, pretpostavljam...
Probudi se, jebo te. Šta je sa tobom? -Izlazi iz moje kuće!
Ne, nećeš se udati za tipa za koga nisi sigurna da ga voliš.
Zaslužuješ šamaranje, ti si prevarant.
Izaći ću napolje, jer mislim da je
to najbolje za oboje.
Nisi obučen. -Zabole me.
Dejvide? -Ne govori ništa. - Možemo li da stanemo na
sekund i porazgovaramo o ovome?
- Bilo bi bolje da se više ne viđamo.
Molim te, ne govori to. -Ovo je jedna greška koju praviš, Dajena.
Da li ti, Dajena, uzimaš ovog čoveka
da ga čuvaš i paziš u dobru i zlu,
bogatstvu i siromaštvu, bolesti i zdravlju, da voliš i poštuješ
od današnjeg dana dok vas smrt ne rastavi? -Uzimam.
Možete staviti burme.
Ti prva. -Evo. -Datom mi moći od države Oragon, proglašavam vas
mužem i ženom. Možete poljubiti mladu.
Zar ne bi bilo divno kada bismo to mogli da uradimo sa svim
što nam nije prijatno? Da skinemo i bacimo u cveće?
Hej, ti, u odelu, ovo je venčanje,
ne sahrana, šta je bilo?
Ne osećam se baš dobro. - Hoćeš moju pomoć?
Hajde da ti pokažem.
Ester je divna. -Moram se složiti.
- Mogu li da joj poverim Oskara?
Teško je reći, strastvena je žena.
Postoje potrebe.
Kako to da nemate dece? - Imali smo sina. Aron je umro
prošle godine, predozirajući se heroinom.
Dođi da sednemo.
Bilo je teško prihvatiti njegovu smrt,
gotovo koliko i to da nismo ni
znali da je imao problem sa drogom,
bio je vrhunski student, doktor.
Kada je zvala policija, bili smo uvereni da je u pitanju greška.
Imao je nešto kao tajni život. - A ne znam zašto.
Svaki dan pokušavam da prokljuvim,
da li je bilo znakova, trenutaka koje
nisam video.
Da ti dam jedan neadvokatski savet. Kada se udaš, rodi dete
i čim to uradiš, rodi još jedno. Rodi bar dvoje. -Dvoje.
Pitaću vas nešto.
Oskar i ja ćemo napustiti prijatelje,
očevi nas mrze.
Da li biste nas ti i Ester usvojili?
Nezvanično?
U redu je, potrebno vam je vreme, samo razmislite o tome.
Hvala. -Danas si oklevala, zašto? - Kada?
Tokom ceremonije, baš pre nego: "uzimam". -Jesam li?
Ne sećam se. Kakav dan.
Živeli.
Volim te, gospođo Smit.
Ponekada mislim da je Ijubav nešto
čime se priroda igra sa nama.
Samo da donese još beba koje vrište na svet. -Veruješ u to?
Ponekada. -Mislim da je to sve. Da je to pohlepni san u kome smo
svi zarobljeni. -Nadam se da nije.
Laku noć, dušo.
Znam da si usamljena i žao mi je. Sada smo samo nas dvoje.
Jednog dana će biti samo jedno. To je nepodnošIjivo.
Zašto moramo da se volimo što
više možemo, dok još imamo prilike.
Volim te.
Šest nedelja i još uvek ne mogu da nađem polovinu stvari.
Nisi ostavio neku kutiju? -Nisam. - Mora da mi ova zla kuća
krije odeću. Pokušava da me okrene protiv tebe.
Nemoj joj to dozvoliti.
Možda je bivši dečko. -Nije bio niko pre tebe, ti si mi bio prvi,
na bračnu noć, sećaš se kako sam bila uplašena?
treba li da ponesemo nešto na zabavu?
Tako pratiš modu, to je divno.
Najzgodniji si ovde. - Hvala, draga.
Što se tiče kuće, Kloi i Oskaru treba neko mesto i ako nađeš
nešto, pomoći ćemo im, ne moraju ni da znaju. -Radim na tome.
Majkl, lepo te je videti. - To zvuči dobro, dobro si?
Idem po piće, hoćeš ti nešto? - Samo pivo. Skote, kako si?
Hvala. -Dajena Koči?
- Molim? - Karen Votson, moj muž
Dejvid i ja smo kupili kuću od vas
pre nekoliko godina.
Dvosprtatnicu u ulici Volman.
- Tako je. -Zadovoljni ste još uvek?
Volimo je, bar ja. Dejvid je tako
zauzet, nije često tu.
Izvinite me.
U vezi kuće, kaže da sam ja
u pravu. Pritisneš dugme i ono krene.
Dajena? -Zdravo, Dejvide.
To je moja majica koju nosiš. - I jeste. Hoćeš je nazad?
Malo je kasno za to. To je bio rođendanski poklon od Karen.
Nisam to znala i postoji 100 ovakvih košulja.
Ali toj nedostaje dugme sa leve kragne. -Žao mi je zbog haosa.
Ne brini, sve će biti u redu, samo
joj reci da je ono što se desilo
među nama bila greška i da je
sve to gotovo. Voli te, oprostiće ti.
Nije gotovo. -Dejvide, treba da idemo.
Unutra. -Ovo je poslednje? - Mislim da jeste.
Gladan sam. -Gladan si, da skuvam nešto?
Imaš lep stan.
Povuci i idemo na tri.
Mislio sam da mrziš sport.
- Da li je istina ono što sam čula?
Jeste. -Iselio si se? - Jesam, odmah posle roštilja.
Zašto me nisi nazvao? - Jer si udata.
Šta je bilo? Sranje.
Gospodine, to bi bilo sve.
Izgleda da sam ja samo tranzit za žene na putu ka nečem boljem.
Ovaj put je bar u pitanju bio muškarac.
Mislio sam da bi to bila uteha?
Nije. -Izvini. -Gore je. -Ne mogu ponovo da prolazim kroz ovo.
Poludeću. -Moraš da budeš na oprezu. -Šta to znači?
Sve što treba da znamo nam se dešava pred očima.
Imamo iluzije i nade o Ijudima i mogu da nas zaslepe, ali kraj
je uvek na početku.
Ketrin je rekao da je nikada nisam
video, možda nisam ni Dajen.
Možda sam tražeći deo sreće, zatvorio oči i skočio.
Sledeći put? -Ne skači.
- Ne, ne, skači, ali otvorenih očiju.
Heri?! Heri, molim te!
Možda mi treba pomoć.
Gospođice, imam povređenog čoveka. -Šta se dogodilo?
Nesreća. -Nije bilo. - Isekao se.
- Nije bilo slučajno, uradio sam to
sam sebi. -Bredli, ućuti!
Mogu li da pitam nešto lično? - Mogu li ja vas, zapravo dva.
To je fer. -Vi prvi.
Zašto ste ovo uradili sebi? - Želeo sam da osetim
na svom telu onoliko bola koliko osećam u srcu.
Imate li pitanja za mene? - Kako se zovete?
Margita. -Margita? Odakle ste? - Mađarica sam, iz Budimpešte.
Šta vam je uzrokovalo bol u srcu?
- Oči. Dugo sam ih držao zatvorenim.
I kada sam ih napokon otvorio,
nisam bio spreman za ono što sam video.
Mislite li da je Ijubav način prirode
kako bi stvorili još dece ili
mislite da je sve, da je jedino njeno
značenje ludi san? - Ono drugo.
U koji vi verujete? - Nažalost, u onaj drugi.
Izašli biste sa mnom na večeru?
Kako je? -Dobre ili loše vesti? - Ne mogu više loše vesti.
Dobre vesti su te da će mu prst biti dobro. -A loše?
Ponovo je zaljubljen.
Zdravo, Džejni.
Heri, prihvatila sam tvoj savet. - Koji? -Trudna sam.
Čestitam. -I drugo ćemo dobiti odmah, nosim dvojke.
To je moja devojka.
Pozdravite Breda i Margit.
Zašto se smešiš tako? - Ti si nevin čovek, čovek
otvorenog uma. Daješ neverovatnu
Ijubav i ne tražiš ništa zauzvrat.
Pronalaziš samo put.
Kloe, ovo smo ti i ja.
Znate kada dvoje Ijudi pripadaju
jedno drugom, Oskar i Kloe su to znali.
Kao i Bredli i Margit. Ispostavilo se
da je Bredli napokon našao
nekoga ko je njega voleo onoliko i koliko on nju. Uklapaju se.
Čudno je šta se događa takvim Ijudima, sprijateljio se sa
Ketrin i Dženi i Dajen i Dejvidom.
Napokon je shvatio da ne možeš držati nečiju Ijubav.
Oskare, hvataj i kreni ka zoni, gotova igra.
Hvataj je!
Da!
I to je to! -Dobar posao.
Oskare?! Oskare?!
Šta se dogodilo? - Oskare, jesi
li dobro? Ne diše, zovite hitnu pomoć.
Biće dobro, ja sam lekar. Bićeš dobro, svi smo ovde.
Dobro je? -Ima puls. - Idem po kola.
Bićeš dobro, molim te.
PažIjivo. Ovde doktorka, imam srčani zastoj.
Krećite. -Sklanjajte se sa puta!
Počeo je da diše. Spremite kardiologiju. -Sranje!
Do đavola!
Ne diše!
Bredli?
Imao sam osećaj da ću te zateći ovde.
Bilo je užasno. -Neizrecivo. Bog je mrtav ili nas prezire.
Ne veruješ stvarno u to? - Možda.
Video sam neverovatnu stvar. Ušao sam na stadion.
Mislio sam da sam sam, ali na
liniji od 50 metara, par je vodio Ijubav.
Posmatrao sam ih duže nego što je trebalo. Zavidio sam im.
A onda mi ih je bilo žao, toliko toga ne znaju. Slamanja srca
I da znaju, to ne bi ništa promenilo.
Kako to?
Kloi je znala šta će se dogoditi Oskaru. -Kako misliš da je znala?
Jeste, bila je kod neke proročice koja je sve predvidela.
Poverovala joj je? -Jeste i nije pobegla, nije se zavukla u rupu.
Našla im je kuću, bacila pilule za
kontracepciju i udala se za njega.
Bog nas ne mrzi, da nas mrzi,
ne bi nam napravio tako hrabra srca.
Vraćaš se? -Ko si, do đavola, ti?
- Heri Stivenson, mislim da se ne znamo.
Šta je to? -Šta misliš?
Za šta služi? -Za tu kurvu koja mi
je ubila sina.
Čekaj malo, rečeno mi je da je umro od srčane mane.
Ne moram da slušam te gluposti, imam posla ovde. -Kao i ja.
Slušaj me, da više nikada ne smetaš toj devojci.
Ne krivi nju za svoj jadni život.
Ako to uradiš, ubiću te, kunem se.
Sada se teraj odavde.
Heri, to je bio Šiš? -U redu je, otišao je.
Dobro si? -Jesam.
Kloe, pitala si me da li bismo
Ester i ja želeli da ti budemo roditelji.
Mislio sam da si samo bila fina prema starcu kada sam ti
rekao za smrt sina pa ti nisam odgovorio i nisam znao da si
već znala da će se dogoditi ta užasna stvar.
Ester i ja želimo da dođeš da živiš sa nama, da budeš
naša devojčica.
Reci "da", molim te. - Da.
Da... -Ester i ja ćemo tebi i tvojoj
bebi pružiti svu Ijubav koju imamo.
Idemo kući.
Neočekivano je uvek nad nama. I od svih darova koji leže
predamnom, ovaj sam u svom životu smatrao kao najdragoceniji i
zato, počinjemo iznova.